Tidligere på Det var en gang...
- Hvem er det? - Jeg er en stemme i hodet ditt.
Noen må passe på meg. Bare du kan gjøre det.
Jeg er kong Arthur. Merlin forutså deres ankomst.
- Vi er tilbake. - Vi var i Camelot.
- Hvor lenge var vi borte? - I seks uker.
- Hvorfor gjør du det? - Fordi jeg er Den mørke.
Kom igjen! Vi må se hva den nye forbannelsen gjør.
- Jeg vil ikke bli en ape. - Jeg liker å huske.
Noen må finne mot til å krysse grensen.
Ikke jeg.
Stillhet er mot. Bra for deg.
Kom igjen.
- Stopp! - Beklager.
Vi kan ikke bli her når Emma er Den mørke.
Snødronningen, Pan og terrortreet kan vi takle.
Men Emma var en av oss, hun vet hvordan vi overvinner skurkene.
- Hvordan kan vi overvinne henne? - Er du dum nok, så vær så god.
Hvem redder oss om vi blir? Du?
Kom igjen. Gjør det!
Unnskyld oss.
Nei.
Det var noe nytt.
CAMELOT FOR SEKS UKER SIDEN
- Jøss! - Det kan du si.
Jeg er ikke kledt for anledningen.
Hans kongelige høyhet, kong Arthur.
La meg presentere den vakreste i hele Camelot:
Min dronning, Guinevere.
- Deres Majestet. - Gleden er på vår side.
Vi har ventet på dere siden vi hørte Merlins spådom.
- Håper dere ikke har ventet lenge. - Bare et tiårs tid.
- Beklager. - Det var verdt det.
Det ga oss nok tid til å planlegge velkomstballet.
Jeg sa jo at vi måtte dra.
Jeg liker fester jeg slipper å lage mat til.
- Er dette nødvendig? - Du kunne ligget i bestas fryser.
Ta det av, ellers sier jeg til Arthur at han har tatt imot Den mørke...
Hva sa du, søster? Jeg hører deg ikke.
Ingen vet hvem vi er og slik skal det forbli.
Enten later du som du er min stumme tjenerinne, -
- eller så kan du reise hjem til Besta og Brilles prenatale omsorg.
Vi har ikke tid til et ball.
- Jeg blir ikke mørk på en kveld. - Jeg tar ikke sjansen.
Deres Majestet, når skal vi lete etter Merlin?
Finne ham? Det trengs ikke. Vi vet nøyaktig hvor han er.
Så verdens mektigste trollmann sitter fast i et usselt tre?
- Jeg sa det samme. - Tror du vi kan få ham ut?
Vi tror ikke, vi vet. Merlins spådommer stemmer alltid.
Hvorfor vil dere befri ham?
Vårt hjem trues av... Det kalles "Den mørke".
Den mørke? Vi kjenner godt til den demonen.
Det er ille. Jeg håper Merlin kan hjelpe dere.
Først må vi befri ham.
Det sies at en av dere er Frelseren.
Hvem av dere er det?
- Jeg... - Jeg er Frelseren.
Det er jeg som skal befri Merlin. Etterpå kan vi ta hånd om Den mørke.
Og så kan vi alle dra hjem.
NÅTID
Kjærlighetskysset. Hvorfor virket det ikke på deg og krokodillen?
Det gjorde det første gang. Mannen bak udyret våknet.
Men Rumle ble redd for et liv uten makt.
Han valgte makt over kjærlighet.
Han trakk seg unna meg. I det øyeblikket-
- fikk mørket til evig tid igjen makten over ham.
Det er ingen forbannelse når den forbannede ønsker den.
Det er ikke et problem med Emma.
Vent, Killian. Du tror du kan håndtere Den mørke.
- Jeg har overlevd i århundrer. - Du forsøkte å drepe ham. Og nå...
Det er mye lettere å hate Den mørke enn å elske den.
Vær forsiktig.
Emma Swan, Emma Swan, Emma Swan.
- Henry. - Mamma?
- Ikke vær redd meg. - Hva hendte? Hvorfor er du sånn?
- Det er komplisert. - Jeg er lei for det, mamma...
Uansett hva som hendte i Camelot... Beklager at vi sviktet deg.
Jeg vet hva jeg sa i går, men det var alle andre som sviktet.
Hold deg unna min sønn!
Skal ikke Henry få vite sannheten om Camelot?
Hvis sannheten er så viktig for deg, hvorfor slettet du minnene våre?
- Det er en forbannelse, Regina. - Jeg vet det, men hvorfor?
Jeg slettet minnene av en grunn.
- Vi slåss til vi får dem tilbake. - Det kommer ikke til å skje.
Jeg skapte forbannelsen uten det du trenger for å bryte den - en frelser.
- Vi har alltid løst det. - Ja. Sammen med meg.
- Nå er du alene. - Du klarer det.
Du kan være Frelseren.
Det kommer ikke til å skje.
- Tror du ikke jeg har det i meg? - Det vet jeg at du ikke har.
- Du tar feil. Jeg kan beskytte byen. - Vi får se.
Det er et problem i Storybrooke bare en frelser kan løse.
Synd det ikke finnes en frelser.
Vi kan ikke etterlate ham der. Han kommer til å sulte.
- Han likte taco. - Hvordan gir vi et tre taco?
Har ingen lært deg at du ikke skal kødde med en dverg med øks?
Har ingen lært deg å knele for kongen?
Hvor er jeg? Og hvordan havnet jeg her?
En forbannelse?
Den tok deg med hit og slettet minnet ditt.
- Hvem gjør noe slikt? - Vi var ikke helt ærlige med deg.
Vår datter Emma er Den mørke. Det var hennes forbannelse.
Løy dere? Lot dere meg lede den mørkeste sjelen inn i mitt rike?
Vi trodde Merlin kunne knuse mørket.
Det virket visst ikke.
- Hvor er Den mørke nå? - Emma. Hun er i byen.
Vi må beseire henne med dolken.
- Vi vil ikke beseire henne. - Hun er vår datter.
Og hun har dolken.
Dessverre tok Emma med seg flere fra Camelot.
Lille-John så dine folk i skogen.
De er rystet, men det kan være flere. Jeg og de Glade gutter søker i skogen.
Jeg begynner i vest med dvergene. Bli med meg, Arthur.
- Hva er det? - Lekesoldatene...
Jeg kan drepe alle med en håndbevegelse.
Det kan ikke være dette Emma advarte meg mot.
Hun tok dem med hit av en grunn.
Hun sa vi kom til å få et problem bare en frelser kan håndtere.
Noe annet er på vel mot oss.
Merlins tårn. Det må være noe her som kan få ham ut av treet.
- Aldri gjør det der igjen. - Nå er vi på talefot.
Jeg vet ikke. Får jeg lov?
- Du ga meg denne. - Ikke for å bruke den på meg.
Jeg reddet deg!
- Ved å late som du var meg? - Hold kjeft og hør etter.
Å... Dette kan jeg like.
Hadde du sagt til Arthur at du var Frelseren, -
- ville han bedt deg om å befri Merlin. Du måtte brukt svart magi.
- Hva hendte sist? - Jeg mistet kontrollen.
Du ga meg dolken så det ikke skulle skje igjen.
Jeg løy ikke.
Jeg blåser i Merlins spådom.
Jeg skal befri trollmannen så du aldri mer må bruke svart magi.
- Du burde takke meg. - Takk.
- Samme kan det være... - Regina!
Jeg mener det. Takk.
Vi har lett gjennom hele skogen. Vi har funnet alle.
Regina.
- Regina? - Unnskyld, jeg bare...
Hva hendte? Hva sa Emma?
Hun sa at ingen tror at jeg kan beskytte byen.
Løgn! Alle vet hvor langt du har kommet.
De ser kanskje ikke på meg som den onde dronningen lenger.
Jeg må vise dem at jeg kan være noe mer.
At de tilgir meg-
- betyr ikke at de er klare for å stole på meg.
Arthur!
Guinevere.
Takk og pris! Jeg fryktet det verste.
- Hvor er Excalibur? - Det var borte da jeg kom hit.
Ikke vær redd. Hvis sverdet er her, finner vi det.
Kjenner du til Excalibur? Hvordan?
I denne verden er du en legende.
- Pappa! - Regina! Hjelp!
Hvor er du? Ikke tving meg til å mane deg frem.
Det har du gjort.
Jeg lette etter deg også. Den nye stilen har sine fordeler.
- Hvor i helsike er vi? - Hjemme hos meg. Kom.
Hva synes du?
Jeg er overrasket over at du ba meg inn.
At jeg er Den mørke betyr ikke at vi ikke kan være sammen.
Raskeste vel til et sjørøverhjerte er via leveren.
Det finnes en enda raskere vel.
Der har vi sjørøveren jeg husker.
- Det virket ikke. - Har du pratet med Belle?
- Hvorfor viket det ikke? - Fordi det ikke finnes noe å fikse.
Hvorfor aksepterer ingen at dette er meg nå?
Dette er ikke deg. Hva hendte i Camelot?
Det er dagens spørsmål.
Så svar!
Jeg skulle ønske jeg kunne.
Du kan si alt til meg.
Men det er ikke morsomt. Jeg er lei av å prate.
Vil du bli eller ikke?
Jeg er lei for det, Swan. Du tror kanskje at dette er deg.
Men dette er ikke meg.
Denne veien!
Der er den!
Du får ikke ta ham!
Vil du gjøre dette på det vanskelige viset? Bra, for det elsker jeg!
Regina!
- Går det bra med deg? - Jeg lever, hvis det er det du mener.
- Få henne på sykehuset. - Nei, jeg må følge etter Robin.
Du må bli undersøkt!
Du tror ikke jeg klarer det. Det er det dette handler om.
Vi lar ikke noe hende ham, men noen må undersøke deg.
Dra!
Min frue...
- Til meg? - Du er jo tross alt Frelseren.
Hans Majestet er beæret om du bærer dette på ballet i kveld.
Jeg gleder meg til å danse med deg.
Det er ikke bare han som gleder seg til å danse med Frelseren.
- Syter han, må du bytte bleie på ham. - Skal vi ikke hente besta?
Jeg vil ikke hjelpe Sinnataggen med damene på ballet.
Jeg kan passe på ham. Jeg går ikke.
- Alle forventer at du kommer. - Jeg må befri Merlin.
Jeg vil ikke danse foxtrot.
- Regina? Sannheten. - Jeg bare kan ikke gå.
- Hvorfor? - Derfor.
- Jeg kan ikke danse. - Vi gikk på dusinvis av ball sammen.
Din far ville heller danse med datteren enn kona.
Robin Hood bryr seg ikke om noen tær.
Dette handler ikke om Robin.
Folk forventer en frelser, ikke en forhenværende ond dronning.
Hvordan kan de tro at jeg kan redde Merlin om jeg ikke engang kan danse?
- Vi kan lære deg. - Nei.
Brille.
- Deres Majestet. - Vent.
Det første mor lærte meg om å danse, er at man må gå i kjole.
Ja vel.
- Hva er det? - Den var litt skummel.
Hvis du vil at folk skal se deg som en frelser, -
-bør du velge noe mindre ondt.
Det er perfekt. Det står til og med til smykket.
Greit. Følg meg. Bare føl deg frem. Trekk venstre fot tilbake.
Går det bra?
Alt i orden.
Klar? Og... En, to, tre, en, to, tre.
Der, ja.
Alle i Camelot kommer til å tro på at det er du som er Frelseren.
Jeg husker mitt første ball.
Jeg var åtte år gammel og mor sa jeg endelig var gammel nok.
Det var magisk. Lysene, musikken...
Jeg husker jeg tenkte at jeg så frem til å dele det med min egen datter.
Jeg er glad for å få dele det med deg, mamma.
Jeg presenterer lady Emma og lady Mary Margaret.
- Swan, du ser... - Jeg vet det.
Jeg presenterer Frelseren.
Din kødd!
Du gjorde meg til den onde dronningen.
Du er grunnen til at ingen tror på meg. Men jeg skal motbevise deg.
Jeg skal motbevise alle.
- Det er bare... - Regina! Jeg har funnet noe.
En furie?
En demon krever inn prisen for magi.
Noen brukte magi i Camelot uten å betale for det.
Jo, men Regina, furien kommer ikke for hvilken som helst pris.
Den kommer når magiens pris er et liv.
Robin...
Er demonen her for å føre ham til underverdenen?
Jo, men portalen åpnes bare når månen er på høyden.
- Vi kan rekke å stoppe den. - Så enkelt er det ikke.
Det er bare én måte å redde Robin Hood på. Noen må ofre sitt eget liv.
Vet du hva jeg ser når jeg ser rosen?
Håp.
Håp? Med hvert kronblad som faller, kommer Rumle nærmere døden.
Hvert kronblad på rosen står for sjansen til å redde ham.
Takk, Leroy.
Og... Kan jeg få denne dansen?
Se, David.
Første forelskelse. Jeg tar hånd om det.
- Du kan gå og presentere deg. - Er det taktikken din, morfar?
Tenk over det. Du er fra et annet land. Du er gåtefull og fascinerende.
Bruk det.
- Du så tørst ut. - Lei, mener du? Takk.
- Hygger du deg ikke? - Vi har slike ball nesten hver kveld.
Ja, det er teit.
- Hva er det? - En gave fra Frelseren.
En gave fra Frelseren?
En takk for at jeg reddet dagen da alle var fanget i et annet univers.
Ja, det gjorde jeg.
- Så heltemodig. Er du en ridder? - Bedre. Jeg er forfatter.
- Jeg heter Violet. - Henry.
Kan jeg avbryte? Det vil være en ære å danse med Frelseren.
- Har du en fin kveld? - Ja. Alt er...
- Hvem prater med sønnen min? - Et bedre spørsmål...
- Hvem er du? - Hva mener du?
Jeg skal fortelle en historie.
For mange år siden dro en gutt hjem til den forheksede skogen.
Det brant. Innbyggerne skrek og så skrekkslagne ut.
Hans verden så ut som et likbål.
Gutten gjemte seg og ba om å bli vist nåde.
Nåden kom ikke, men en dødsengel kom.
Hun gled gjennom flammene og nøt skrekken hun vekte.
Hun så gutten før hun kom seg unna.
Vet du hva hun gjorde midt i kaoset?
Hun smilte til ham.
- Du var gutten. - Og du var den onde dronningen.
- Hvem andre vet det? - Ingen.
- Hvorfor ikke? - Arthur hadde stanset meg.
Regina!
Nei, Swan, du kan ikke bruke svart magi.
Robin! Robin!
Nei! Nei! Nei!
Nei...
Hvor i helsike er du, Swan?
Man tar med en flaske vin på innflytningfest.
- Vi må prate. - Vi kan drikke raseri.
Du har rett. Jeg er ikke Frelseren.
Jeg har ikke noe valg. Vi må betale furien.
- Så hvorfor betaler dere ikke? - Fordi prisen er et liv.
- Jeg ofrer ingen for å redde Robin. - Er livet hellig plutselig?
Emma, hør på meg. Jeg kjenner deg.
Det gode i deg finnes der fortsatt.
Gode og onde versjoner finnes ikke.
- Så kall furien tilbake. - Nei.
Jeg er ferdig med å løse dine problemer.
Det var du som startet dette!
- Tror du det var meg? - Det er derfor jeg er her.
Du skylder alltid på andre.
Jeg manet ikke frem monsteret.
- Så hvem var det? - Din. Du betalte ikke for magien.
Vil du redda Robin Hood? Da får du gjøre det som må gjøres!
Kan du lege ham?
Hvorfor virket det ikke?
Sverdet ble forhekset for å drepe meg. Magien min kan ikke lege ham.
- Kanskje din kan. - Hun kan ikke bruke svart magi.
Dette var grunnen.
Poenget var at Robin ikke skulle dø. Jeg spør ikke deg, men henne.
Hva skjer om jeg bruker kreftene?
Jeg kan bruke dolken for å tvinge deg, men jeg ber deg.
Jeg har mistet kjærligheten før. Jeg nekter å gjøre det igjen.
Vær så snill. Redd ham.
Greit. Jeg skal forsøke.
- Slem pike! - Hva gjør du her?
Jeg hjelper deg med å trykke mørket til ditt bryst.
- Hvem prater du med? - Ingen.
- Det er for mye for henne. - Nei, det går bra.
- Først må du betale. - Jeg tar ingen for å redde noen.
Sånn er reglene! Jeg har ikke laget dem.
- Det må være en pris. - Greit. Jeg betaler.
Det funker ikke slik. Hun ba om magien. Hun må betale.
Det blir ikke slik. Jeg er Frelseren.
Hvem prater du med, Emma? Hva er det som foregår?
Alt er i orden.
Jeg klarer det.
Robin! Robin.
Regina.
- Emma, går det bra? - Ja.
Jeg er svimmel. Jeg må legge meg ned.
- Du likte makten, ikke sant? - Nei. Jeg gjorde bare det jeg måtte.
Hvorfor stoppet ikke kysset det?
Det smaker godt, hva? Mørket...
Der er den! Der borte!
Nei! Slutt!
Vil du ha et liv, så ta mitt!
- Hva gjør du, Regina? - Det jeg burde gjort i Camelot.
Du trenger ikke å gjøre det alene. Jeg er med deg.
- Jeg også! - Jeg er med deg, søster.
Herregud! Går det bra?
Går det bra?
Det virker som du har funnet noen som tror på deg.
- Hvordan visste du at det funket? - Flaks.
- Vi ville ikke gi slipp på deg. - Å trosse monsteret beviste noe.
Om noen kan redde byen, er det deg.
Besta gir deg et glass om du spør.
- Forsøkte du å kysse henne? - Ja. Hun reagerte ikke.
Jeg er lei for det.
Det er ikke over. I hundre år har jeg prøvd å drepe krokodillen.
Jeg kan bruke like lang tid på å redde kvinnen jeg elsker.
Ja.
- Hva er det? Er det magisk? - På sett og vis.
Vi kaller det "jukeboks".
Hvis du mater den, synger den for deg.
Du er ikke herfra. Det tar tid å venne seg til vår musikk.
Nei, det føles som jeg har hørt det før.
- Jeg heter Violet. - Henry.
Hei.
Mary Margaret?
Det går bra. Vi skal få tilbake Emma og vi skal vinne denne kampen.
Jeg vet det, -
- men du glemmer noe, David. Hvis vi vinner, taper Emma.
Unnskyld. Vi pleier ikke å forsøke å drepe gjester.
Percival handlet utilgivelig.
Han hadde rett. Jeg er den onde dronningen.
I Camelot får alle en ny sjanse. Det viktige er ikke hvem man var, men er.
Hvis du reddet ham med din magi, så er du virkelig Frelseren.
Takk.
De fremmede skremmer meg, Arthur.
Ifølge Merlin skal de være her.
Merlin sier hva som skal skje, men ikke hvordan.
Percival...
...er død. Hvem vet hvilke andre problemer de har med seg?
De er her for å knuse Den mørke. Det blir ikke lett, -
- men jeg må kanskje hjelpe dem for å få tak i dolken.
Guinevere, gjør jeg ikke Excalibur hel igjen, mister vi alt.
Hva er det, min kjære? Føler du deg utenfor?
Hva gjør du her?
- Jeg har akseptert mørket. - Ja.
Men jeg er tilbake. Vi har mer å gjøre.
Noe som er større enn oss begge.
Så lenge Den mørke har eksistert, har noe holdt oss igjen.
Familien vi så desperat vil beskytte.
Vennskapene som gjør det umulig å glemme hvem vi var.
Magien som truer med å gjøre om våre ondeste gjerninger.
Og det aller verste...
...er kjærligheten som nekter å gi oss opp.
Du skjønner... Uansett hvor hardt vi prøver, unnslipper vi ikke lyset.
Det kan du forandre, Emma. Derfor tok du med deg sverdet hit.
Du kan gjøre noe som ingen har gjort før deg.
Du kan gjøre sverdet helt igjen.
Og du kan bruke det til å utslette lyset for alltid.
Trodde du det var så lett, min kjære?
Vil du ha sverdet, må du betale prisen.